TULLAMARINE REPÜLŐTÉR, MELBOURNE, AUSZTRÁLIA
Calum feltörekvő testépítőként étrend-kiegészítőket árult egy boltban,
mikor egyik ismerőse készített róla egy filmet,
és feltöltötte a YouTube-ra.
A videó óriási sikert aratott, milliók nézték meg,
és az addig ismeretlen 23 éves fiatalember egy csapásra
a fitneszipar egyik legnépszerűbb influencere lett.
Kérjük a JB678-as járat utasait, hogy fáradjanak a 942-es kapuhoz!
Az elmúlt hat évben Calum kiépítette saját brandjét.
Közben színészi karrierje is beindult Hollywoodban.
Hölgyeim és uraim, kikapcsolhatják öveiket,
és szabadon járkálhatnak a fedélzeten!
Azta kurva, haver!
Basszus, hatalmas a fickó!
Calum szerintem nagyon hiteles.
A siker és a hírnév... nem szállt a fejébe.
Mindig nagyon szerény volt.
Páros bicepsz szemből, jó?
Ez az! Emeld fel, haver!
Mi a fasz?
Te vagy a legjobb, Calum!
Szeretlek, Calum!
Remélem, egyszer olyan leszek, mint te!
A Von Moger Csapat!
Ez a...
Biztonságos leugrani, igaz?
- Ne tedd! - Mit ne tegyek?
- Odacsapod magad. - Meghalsz.
Ne nézzétek!
- Hallom, hoztál valakit. - Igen. Ő a haverom, Chris.
- Új barát. - Hogy megy a gyúrás?
Ahogy a pólódon írja?
Koszos. Nagyon koszos.
És ha nem az, felmarkolok egy kis sarat,
és magamra dörzsölöm.
Nos, mi a terv?
Nem igazán tudom.
Annyit hallani az őrült Calum őrült kalandjairól...
és egyből azzal nyitott, hogy nyomjak ki röpke 180 kilót.
De egyszer bármire nyitott vagyok, úgyhogy tegyünk tárcsákat a rúdra,
és lássuk!
Hiszel magadban?
- Igen. - Ez nem volt túl meggyőző!
"Hiszel magadban?"
- "Igen". - Igen.
Nem nehéz. Essünk neki!
Szóval egyszerűen felemeljük,
miután elszámoltunk háromig.
- Egy, két, há, emel! - Háromra emel. Jó.
- Mehet? - Igen.
Egy, kettő...
Oké.
- A hátnak is jó. - Ja.
Egy, kettő, három!
Na még egyszer!
Egy, kettő...
- Érezted? - Nem. Jól vagy?
- Jól vagy? - Nem.
Lesérült a király.
Látjuk egymást!
Viszlát, bicepsz!
Ja, a játéknak vége!
- Kérsz jeget? - Igen, úgy érzem, elszakadt.
A hangja alapján elszakadt. És fáj fel végig.
Nem, fáj.
Az orvos megerősítette Calum félelmeit.
Elszakadt a bicepsze, és műtétre lesz szüksége.
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
Mindenki kész?
Igen.
Calum, mennyi súlyt vesztettél összesen a sérüléseid következtében?
Nagyjából 18-22 kiló izmot.
Igen.
CALUM OTTHONA DÉL-KALIFORNIA
92.3 KILÓ
Az idei év nagyon nehéz volt, nagyon megterhelő.
Voltak ezek a szörnyű sérüléseim,
plusz a ház, az erdőtüzek.
Mintha minden összeesküdött volna ellenem, hogy térdre rogyasszon,
de...
ami nem öl meg, az megerősít.
Igen.
2017 SZEPTEMBERE EGY HÓNAPPAL A SÉRÜLÉS UTÁN
LOS ANGELES, KALIFORNIA
2016 - CLASSIC PHYSIQUE 1. HELY
BIGGER ÍRTA: ANDY WEISS & GEORGE GALLO
Két lány is lakik a szobákban.
Korán lefekszenek.
Igen.
Megkeresett Steve Jones producer.
Filmet készítenek a Weider fivérek, Joe és Ben Weider
életéről.
Felkértek, hogy játsszam el a fiatal Arnoldot,
és úgy döntöttem, elvállalom,
és novemberben kezdődik a forgatás.
Egyelőre csak beszédtechnikát tanulok,
és ismerkedek a szövegemmel, majd kiderül, hogy megy.
Nem sok alkalmam volt gyakorolni, mert rengeteg minden összegyűlt,
vendégeim voltak, így még nem láttam a forgatókönyvet.
Majd meglátjuk.
Jó lett volna zoológiát tanulni az egyetemen, de nem tanultam jól.
Nem tanultam eleget.
Így dolgozni kezdtem, mindenfélét elvállaltam.
Mikor idegenvezetőként dolgoztam,
mindenki úgy hívott, hogy "Arnie" vagy "izompacsirta" és "Terminátor",
és hasonló beceneveken.
Egyikünk se tudott vezetni, így Jamest nevezték ki sofőrnek...
hogy vigyen haza minket.
Egy barátom bejött a boltba, ahol dolgoztam,
hogy készítene rólam egy rövid motivációs videót a YouTube-ra.
A videó nagyot durrant, és hirtelen kezdtem érdekelni
az amerikai étrend-kiegészítő ipart,
mások pedig a menedzsereim akartak lenni.
És én mindenbe belementem.
Elvittek az Államokba szerződésekről tárgyalni.
Fogalmam se volt, mit csinálok,
mit nézzek egy szerződésen.
De igyekeztem, óvatos voltam, és most már kiismerem magam.
Végül kaptam vízumot, lettek szponzoraim, és belevágtam a buliba.
Az áttelepedés eleinte kész sokk volt.
Kocsit kellett szerezni, lakást találni, alkalmazkodni másokhoz.
Meg kellett tanulnom lassabban beszélni...
Az amerikaiak nem értik meg azonnal az ausztrál szlenget.
Itt másképp beszélnek.
De izgalmas és szórakoztató volt.
De szerintem Ausztrália mégis szebb.
Ahol felnőttem, a tengerpart és minden szebb, mint itt.
Én jövök.
- Kihagyott téged. - Kihagyott. Ő is.
Igen...
2016 DECEMBERE, ANGLESEA, AUSZTRÁLIA
CALUM ÉDESANYJA
Csak ennyim van, te butus!
Gyerekként nem voltál komplikált.
Jó természeted volt, csak mentél a testvéreid és az állatok után.
Calum életében mindig voltak állatok.
- Ja. - Mindig.
Castlemaine-ben születtem, Victoria állam belső részén.
Egy kis farmon töltöttem életem első kilenc-nyolc évét.
A gyermekkorom normálisan telt, csirkéket kergettem az udvaron,
a barátaimmal lógtam, ugráltunk a vízbe,
mindig a szabadban voltunk.
Szigorú napirendünk volt.
Minden reggel kifényeztük a cipőnket, és oldalra kellett fésülnünk a hajunkat.
Mindannyian leültünk együtt reggelizni,
anya felpakolta az ebédünket,
majd iskolába mentünk.
Volt egy kis nyakkendőnk és egyenruhánk.
Az iskolánk nagyon pici volt.
Csupán három velem egyidős gyerek volt az egész suliban,
ami egy régi templomban volt.
Szóval nem volt olyan nagy szám.
Aztán átköltöztünk a partra, Anglesea-be,
amikor nyolcéves lehettem.
És ott felnőni fantasztikus volt.
Minden hétvégét a parton töltöttem a barátaimmal,
de suli után is lejártunk, ott volt a szörfklub,
az edzőterem, gyúrtunk, lefutottunk a boltba, ételhegyeket zabáltunk.
Remek volt ott felnőni.
Nagyon hosszú a partszakasz, horgásztunk, úsztunk,
ilyesmi, szóval mindig el tudtuk foglalni magunkat.
De legtöbbször csak ugráltunk le a magas sziklákról a vízbe.
Nagy csibészek voltunk gyerekkorunkban.
Vakmerő gyermek voltál? Aki nem riad vissza a mutatványoktól?
Nem voltam igazán vakmerő, csak próbáltam lépést tartani a bátyáimmal
és a barátaimmal, és talán belementem egy-két rázósabb dologba.
A szüleid szigorúak voltak?
Igen, azt mondanám, elég szigorúak voltak.
Mindannyiunkra rászóltak, ha rosszak voltunk.
Hatan voltunk, szóval néha elfogyott a türelmük.
Van egy húgom és négy fivérem.
A legidősebb bátyám hat évvel idősebb.
Ő csendesebb típus. Nem igazán keveredett bajba.
Ő Marlon, és Harley egy évvel fiatalabb Marlonnál.
Alex pedig két évvel idősebb nálam.
Szóval vele lógtam, próbáltam tartani a lépést.
Egy csomó mindenbe miatta fogtam bele.
Mint a boksz, a testépítés.
Ez itt az öcsém és a húgom.
Eddie öt évvel fiatalabb nálam,
de ő is igyekezett lépést tartani velünk, nagyobbakkal.
Bullterrier.
Ő volt apa kedvenc fia.
A bátyám magyarázta el, mit jelent.
Tisztesség. Emlékszem, a garázsban voltunk.
Még zsenge koromban elmagyarázta, mit jelent ez a szó, és nagyon jól jött,
és egészen mostanáig rengetegszer segített.
A brandem én vagyok és a nevem.
A termékskálám főként edzőcipőkből, edzőcuccokból áll.
Könnyű velük kapcsolódni a rajongókhoz és követőkhöz.
Mindennek értelme van.
Nem csak üres szlogenek vagy frázisok...
vagy hozzám...
vagy a hátteremhez kötődő dolgok.
És nagyon komplex dolog.
Étrend-kiegészítők, ruházat,
versenyek, közösségi média.
Az expók komplikáltak.
Emlékszem, kezdetben olyan hatalmasnak tűntek.
Nagyon jó móka.
Hányszor megy el valaki egy expóra?
Gondolom, mindig lesz egy újabb és újabb generáció.
ANT A NÉLKÜLÖZHETETLEN TRAUMA
Emlékszem, hogy eleinte alig volt pár érdeklődő,
és pár év múlva már őrült sorok voltak.
És ezt nagyra értékelem. Tényleg.
Látom, ahogy felnéznek rám,
tanulnak tőlem, hatottam rájuk,
vagy segítettem edzeni, vagy inspiráltam őket,
és ez nagyon különleges érzés.
És valahányszor elmesélnek egy történetet,
létrejön egy igazi kapcsolat,
és elmondhatom, hogy volt értelme, segítettem nekik,
és nagyon jó érzés számomra,
hogy másoknak is egy jó élményben volt részük.
Néha odajönnek totál idegenek, és kedvesebbek,
mint az ismerőseid.
Rengeteg jó dolog van odakint, rengeteg jó ember,
csak rostálni kell.
Ki kell venni a jót, és eldobni, ami rossz és negatív.
Felejtsd el őket!
Az első versenyem az ANB-bajnokság volt a 19 év alattiak kategóriájában,
Victoria államban.
Az volt az első bemutatkozásom. Megnyertem.
És nagyon élveztem.
Az egyik örök kedvencem marad. Az első, igen.
Ezután jöttek a Fitnesz Világszövetség nagyobb versenyei, vagy a NABBA,
az amatőr testépítők versenyei, és a Mr. Universe.
MELBOURNE, AUSZTRÁLIA
Az egyik legjobb dolog ezekben a versenyekben,
hogy lehetőséged van utazni.
Mindig is szerettem volna világot látni,
és jó, hogy megtehettem,
miközben azt csináltam, amit a legjobban szerettem.
A Mr. Universe versenyek után mindig beutaztam az illető országot,
többek közt például Olasz-, Spanyol- és Franciaországot.
Akkoriban mindent a saját zsebemből fizettem.
Élnem kellett, pénzt kellett keresnem, ha enni akartam.
Két-három mellékállásom is volt,
hogy ki tudjam fizetni a számlákat,
és megéljek. Nem tudtam a testépítésre koncentrálni,
mert az életre is koncentrálnom kellett.
Az első állásomat 12 évesen szereztem.
Árufeltöltő voltam egy helyi boltban.
Igen, sokféle munkám volt. Dolgoztam hentesként szupermarketben,
iskola utáni nevelőként,
de voltam festő, építőmunkás, vállaltam tereprendezést.
Pár évig szabadtéri kalandtúrákat vezettem...
hegyi kerékpározás, kenuzás gyerekekkel,
ilyesmi.
Tereprendezőként reggel hét-nyolckor kezdtem,
és egész nap gödröt és árkot ástam különböző szerszámokkal.
Estére hulla voltam, mégis elmentem edzeni.
Bármilyen fáradt voltam, edzettem. Ma is ezt tenném, tudod?
Nehéz testépítő lenni, ha huzamosan fizikai munkát végzel.
Nem tudsz súlyt felszedni, és nem lehet izmokat fejleszteni.
Anyám, elég hihetetlen, de nem szerette, hogy gyúrni járok
a leckeírás helyett.
De mivel iskola után csináltam, nem tiltotta meg.
Nem szerette, hogy túl nagyok az izmaim.
Ő hajdan modell volt, és a karcsúságot, az eleganciát szerette,
mint amilyen a CrossFit, ami engem nem hozott lázba.
Csak azért is belehúztam.
Ő ellenezte, így én még jobban ráhajtottam,
mert tiniként lázadsz, természetesen.
De elkezdtem versenyeket nyerni, és nagyon jól szerepeltem,
így végül beletörődött.
Viszlát! Szép napot!
Az összes koffein ellenére fáradt vagyok.
De semmi gond.
Mindjárt fél tizenkettő.
Egy beszédtanárra várok, aki segít elsajátítani
Arnold Schwarzenegger akcentusát.
- Helló! - Szia, hogy vagy?
Jól, kösz. Mi újság?
Őrült hetem volt, de igen. Nos...
- Oké, remek. - De...
Elmagyarázom, hogy mit fogunk csinálni
- ezeken a beszédórákon. - Jó.
Bárki mással más módszerrel dolgoznék, mert a te eseted
- egyedi... - Értem.
mert nincs még egy olyan hang,
ami annyira közismert, mint a Schwarzeneggeré.
Rajtuk tehát nyilván nincs akkora nyomás, mert nincs más dolguk,
mint megtanulni egy dialektust.
Nálad viszont Arnold Swarzenegger hangjáról van szó...
- így muszáj lesz... - Tökéletesnek lennie.
tökéletesnek lennie, így nagyon keményen kell dolgoznunk.
Mint már mondtuk, nem csak az alakításról van szó, hanem a hangról.
A hangról.
Hallgassunk bele egy kicsit, hogy tudjál ráhangolódni!
Az jó lesz, igen.
A szteroidokat nyolc, kilenc, tíz héttel a verseny előtt szedik.
Nem egészséges, de használják.
- Te is szedtél? - Szedtem, igen, a versenyig.
- Rendben, halljuk! - Oké.
Rendben, 101-es jelenet.
Talán hagyom, hogy kitörölje a seggem!
A hangom kicsit rekedt, mert késő van, várj!
Igen, a hangom...
Most nagyon fáradt a hangom. Kipurcant a kiállításon.
De remélem, ez nem... Befolyásolja egy kicsit?
Most kicsit másképp hangzik?
Igyál még több vizet!
Azt hiszem, segíteni fog, ha lejátszod a videót, amit küldtem.
Állítsd meg és indítsd el gyakran, mert jó a füled,
- és az lesz a kulcs a hanghoz. - Oké, rendben.
Egy percre tegyük félre a forgatókönyvet, és ismételd el egyenként a mondatokat!
- Jó. - Ismételd a mondatokat,
- hogy megtaláld a hangot! - Jó.
A legjobb érzés egy edzőteremben, ami a legnagyobb elégtételt nyújtja...
az a szivattyú.
Olyan, mintha a bőröd azonnal felrobbanna.
Olyan feszítő érzés, mintha valaki levegőt pumpálna
az izomba.
...mintha valaki levegőt pumpálna az izomba.
...levegőt pumpálna az izomba.
...levegőt az izomba.
...levegőt pumpálna az...
...levegőt pumpálna az izomba.
...mintha valaki levegőt pumpálna...
...levegőt pumpálna az izomba.
Izomba. Igen.
...feszít, mintha valaki levegőt pumpálna az izomba.
Amikor bejövök az edzőterembe,
úgy érzem, hazaérkeztem.
A pumpáltság olyan, mintha a színpad mögött lennék,
mintha 5000 ember előtt pózolnék.
Ugyanaz az érzés, úgyhogy éjjel-nappal idejárok.
Fantasztikus, nem igaz?
Tehát a mennyben vagyok.
Bár tetszene ez a mondat! De nagyon gáz.
Fantasztikus, nem igaz?
- Tehát a mennyben vagyok. - A mennyben vagyok.
Te jó ég! Ez a fickó beteg!
Hiszed, hogy a mennyben vagyok?
Azt nyomja meg, hogy "vagyok."
- Ezt a szót emeli ki. - Pontosan.
Hiszed, hogy a mennyben vagyok?
- A mennyben. - A mennyben.
A mennyben.
És a verseny napján én vagyok az apja.
Itt történik valami.
- Érted? - Oké, igen.
Láttam, hogy megcsináltad. Ragyogó.
Ezt kell igyekeznünk megtalálni ismét,
és utána már csak csiszolnunk kell rajta.
"Hé, Calum, csípjük el ezt a pici részt, ne feledd ezt a részt!"
Már nagyjából megvan, én csak segítek neked tökéletesíteni.
- Érted? - Oké, igen.
Ezt muszáj kihangsúlyoznom.
Igyekszem olyan rugalmas lenni az időmmel, amennyire csak lehetek.
- Jól hangzik. - Rendben?
- Akkor ebben maradunk? - Oké.
- Remek. - Jó. Fantasztikus!
Jó. Köszönöm szépen!
- Pihenj egy kicsit! - Úgy lesz!
Holnap reggel beszélünk, és folytatjuk a munkát.
- Rendben. -Jól hangzik.
- Jó. - Kösz, Victoria!
További szép napot! Majd beszélünk.
- Viszlát! - Oké, szia!
Oké.
Egek!
Nagyjából két hetem van.
Két hetem van... És még nem is tudom a szöveget.
Nem vágom a szöveget, és nem beszélem az akcentusát.
Szóval két hetem van.
Gyűlölök csalódást okozni.
A legjobban azt utálom, ha valaki csalódott.
Gyűlölök csalódást okozni.
Régen rengeteget rögtönöztem.
Tényleg.
Az volt a bevett módszerem...
hogy rettenetesen összpontosítok,
de nem készülök fel.
És annyi mindennel így csináltam.
Nem tudok, vagy nincs...
türelmem tanulni vagy kutatni vagy mélyen megérteni valamit,
de nagyon akarok szerepelni.
Csak két hetem van. A hétvégén megint kiállítás lesz.
A jövő hetet próbálom szabadon hagyni, hogy tudjak gyakorolni,
majd Brisbane-be repülök egy másik kiállításra, és lesz pár fellépésem
és pár tennivaló.
Aztán megyek Új-Zélandra.
Újabb kiállítás.
Tehát,
az idő kicsit szűkös.
De...
nincsenek kifogások, ez van.
Meg kell oldanom.
Igen.
Megeszem ezt a mogyorószeletet, és lefekszem.
Igen.
De Francóval nem menne a dolog. Franco nagyon okos.
Franco nagyon okos, de Franco csak egy srác.
És...
a verseny napján én vagyok az apja.
Tőlem kér tanácsot.
Szóval...
nem olyan nehéz nekem...
Rossz tanácsot adni.
Gonosz ördög!
Jesszusom!
Ezt le kell írnom, ahogy Vicky kérte.
Szia, Calum, kösz a felvételt. Visszahallgattam az akcentusodat.
- Nyisd ki jobban a "Franco, srác" részt. --Franco. Srác.
- Okos. Ezekre figyelj! - Okos.
Ha meghallgatod, ahogy ő mondja, hogy "srác", majd azt, ahogy te,
ha többször lejátszod, meghallod a különbséget.
És aztán ahogy tétovázik: "Ö..."
"Ö..."
Kicsit nyitottabb az ő hangja, és a tiéd kicsit zártabb.
És kicsit puhábban ejti a szó végén a "T"-t.
"T..."
Gyakorolni fogom, amint visszajövök.
Oké.
Át kell változnom egy másik Calummá.
Át kell változnom...
az expós Calummá.
Energiát kell gyűjtenem a srácokhoz.
A srácokhoz a kiállításon.
És összehangolnom a többiekkel is,
hogy eljöhessenek...
Szétdurran a fejem. Hol a légkondi?
VON MOGER CSAPAT
Farmer, ingek, rövidnadrágok...
Kell egy kis... Bele a képembe!
Fogmosás.
Jöhet a Snapchat.
Oké.
Fél tizenegytől fél tizenkettőig edzés,
aztán vissza a kiállításra fél tizenkettőtől fél kettőig,
majd fél négytől ötig.
Szóval gyertek el, remélem, találkozunk!
Viszlát!
A RENDÍTHETETLEN CSAPAT
Egy sor nyilvános fellépés után Calum végre pihenhet is,
méghozzá a Kenguru-szigeten, az ausztrál partok közelében.
A kapitány és a legénység nevében köszönjük,
hogy a Regional Expresst választották.
Legközelebb is számítunk önökre!
Sose akartam a közösségi média és a telefonom rabszolgája lenni,
hogy folyton azon agyaljak:
"Milyen tartalmat töltsek fel?"
"Mit nyújthatnék a követőimnek?"
És sokáig ezt csináltam. A nyomással éltem, hogy:
"Mit csináljak?"
Jó volt, mert egy ilyen platformot így kell felépíteni.
Hasznos volt.
De aztán rájöttem, hogy valahogy: "Lemaradok a valóságról.
Az életről. Nem látom, mi történik az orrom előtt.
Nem azt teszem, amit szeretnék."
Beleragadsz ebbe a...
a közösségi média világába.
Nem akarsz elengedni?
Nem akarsz elmenni.
Imádok horgászni, imádom az állatokat, a mozgást a szabadban,
a gördeszkázást, mindent.
Minden ilyesmit. Hajszolom az izgalmakat.
De ez az, amit akarok. Kicsit adrenalinfüggő vagyok.
Olyan aranyos!
Ki az?
Egy buborék. Tényleg az.
Mihelyt kipukkan a buborék, és kiszállsz belőle,
sokkal jobban leszel.
Megszűnik a nyomás, le se szarod a trollokat,
nem érdekelnek a gyűlölködők, semmi sem boríthat ki.
Immunis leszel. Érted?
Bárki mondhat bármit, nem zavar, mert a közösségi médiában van.
Mind ott van egy kupacban, így egyáltalán nincs rám hatással.
Mondhatnak bármit, amit akarnak, jót is, rosszat is.
Értékelem a jót, és ignorálom a rosszat.
Nem az határoz meg.
Egyedül te érted az angolomat, Joe.
Senkit se érdekel az akcentusod. Hallasz engem?
- Beszélj, ahogy akarsz! - Csak idegesebbé teszed.
- Mi? - Nem tudok színészkedni!
- Akkor ne tedd! - Csak légy önmagad, Arnold!
Eladtál mint német színészt, aki Shakespeare-t játszott.
Akkora pácban vagyok!
Ez Hollywood.
Nem tudják, hogy a Parkban léptél-e fel, vagy otthon, a garázsban.
Hajolj meg, mosolyogj, és rendben lesz!
Bepánikoltam!
Beszéljünk a Bigger-ről. Elmesélted ugyan,
de vegyük át ismét!
Amikor felkértek Arnold szerepére,
mi volt az első gondolatod?
Nagy megtiszteltetés volt, hogy a bőrébe bújhatok
legalább a történet egy részében.
És ezért vettem a leckéket is. Olyan nagy akartam lenni, mint ő,
beszédtanárhoz jártam, nagyon komolyan vettem,
hogy megtanuljam az akcentusát, pedig irtó nehéz.
Azt akarták, hogy fizikailag legalább 110-115 kilós legyek.
A megfelelő izomtömeggel.
Mégse akartam izomhegyeket, mert a régi versenyeken nem voltak...
úgy bedurrantva.
Nem akartam, hogy őrülten izmos legyek.
Csak hasonlítani akartam hozzá, amennyire csak lehet.
Ezért nagyon igyekeztem a beszédórákon,
és megtanultam a szövegemet.
Az első jelenetnél
rettentő ideges voltam, emlékszem.
Mert csend van, és sokan vannak a teremben. Semmit se látsz.
Ott van egy csomó más színész, statiszta és a stáb tagjai,
ezért nem akarsz hibázni, hogy ne rabold mások idejét
az ismételgetésekkel.
Szóval kicsit ideges voltam, de aztán valahogy megnyugodtam.
Csak hagytam magam sodródni, és nagyon élveztem, tudod?
Igen.
És amint végeztünk a forgatással, elszakítottam a bicepszemet.
2017 NOVEMBERE LOS ANGELES, KALIFORNIA
Hogy történt? Vegyük át!
Mi történt?
Csináltam egy négytárcsás bicepszhajlítást
ezúttal tandemben Chris Bumsteaddel.
Csináltam már ilyet tavaly is,
majdnem pontosan egy évvel ezelőtt, akkor Antoine barátommal.
És több sorozatot is csináltunk a bicepszre helyezve az egész súlyt,
így újra megpróbáltam, és azt hiszem...
Őszintén, szerintem, egyszerűen csak fáradt voltam.
A testem nem állt készen, és elszakítottam a bicepszemet.
- Érezted? - Jól vagy?
- Nem.
Viszlát, bicepsz!
Ez volt az első komolyabb sérülésem.
Akadtak persze itt-ott könnyebb rándulások, fájások,
de olyan nem, amit műteni kellett.
Az első nagy sérülésem.
Gyorsan megműtöttek?
Körülbelül nyolc nappal azután, hogy elszakadt.
Igen, rögtön utána.
Hogy van ma a karod?
Erős. Jól van.
Úgy tűnik, nem kell műteni.
Úgy tűnik, gyógyul.
Már elmúlt az egész, eltűnt a duzzanat és minden, de...
Majd meglátjuk.
Mit gondolsz róla?
Talán egy kicsit...
talán ideges vagyok, mert sose lehet tudni.
Mégis egy műtét.
És nem tudom, milyen lesz utána.
Rendben vagy.
Minden remekül ment.
- A műtét? - Igen.
Megtalálták a másik végét, és összeillesztették.
- Rendbe fog jönni. - Meddig tartott?
Csak egy órát.
A nyomókötés csak 27 percig volt fenn.
- Kettőnek éreztem. - Igen, tudom. Fura, nem igaz?
Igen.
Istenem!
Jól van, gyors felépülést kívánok!
Kösz.
Egy mosolyt a kamerának?
Még mindig eszik.
Sajnálom.
Jól van.
Honnan van ez a Graham-keksz?
Nagyon szigorú étrendem van.
És a fagylalt az étrendem csúcsa.
A fagylalt az életerő.
Valaki nem ért egyet veled.
A fagyi lenne a csúcs?
Szerintem a fagylalttól mindenki jobban érzi magát.
Érzel fájdalmat, drágám?
- Mi? - Van fájdalmad?
Fájdalmat? Dehogyis.
Irtó jól érzem magam.
Ne mozgasd a karodat, drágám!
- Ott hat az érzéstelenítés. - Ez az erősebb karom.
Tudom, de most ne mozgasd! Megmérem a vérnyomásodat.
Igen.
Nagyon jó a vérnyomásom.
Jó.
- Akkor... - Még ne mozgasd, várj!
Dobjunk fel egy érmét! Ha fej, tudok mozogni, ha írás, nem.
Melyik oldal a fej, és melyik az írás?
Fej lesz. Igen.
- Fej lett? - Igen, fej.
Ne mozgasd a karod!
Várj, épp a vérnyomásodat mérem!
Ez a bicepsz elmondja ennek a bicepsznek, hogy miről marad le.
Elmondja, hogy: "Figyu..."
Miről marad le?
Bicepszhajlításokról.
És olyan féltékennyé teszi a másikat...
Kétlem. Talán majd ha lekerül, de biztosan segíti a felépülést.
És azt mondja neki: "Hú, van egy súlyzóm! Sose adom oda. Nem ölhetsz meg."
- És a másik dühös lesz. - Vicces, amikor részeg?
Vagy nem gyakran iszik?
- Vicces, amikor részeg. - Akkor jó.
Majdnem.
Várj! Egyelőre még ne feszítsd meg!
Szólok, amikor megteheted.
Nem emlékszem, mit mondtak az orvosok.
Azt mondták, minden rendben.
Ja, nem sokat tehetek.
- Nyugodj meg egy kicsit, aztán... - Szundítsak egyet?
Lazíts, egyél fagyit, igyál gyümölcslevet!
Nehezemre esik a tétlenkedés, mert szeretek aktív lenni.
Fagyi, gyümölcslé és fürdés, most csak ennyire futja.
Megnézted, hogy jól van-e?
- Tücskök. - Hallgasd a tücsköket!
HÁROM NAPPAL KÉSŐBB
Olyan soványnak érzem magam.
Úgy érzem, máris sokat fogytam.
Nagyon jó érzés.
Hiányzik.
Például az edzés.
Egy testépítőnek az az életereje.
Szóval ha azt elveszik.... nehéz.
Jobban érzem magam tőle.
A fejben zajlik.
Ha leállok és abbahagyom, csak arra fogok gondolni:
"Mikor leszek már jobban?"
Egy, kétszer olyan hosszúnak fogom érezni,
és kettő, nem tehetek ellene semmit.
De ha vigyázok az egészségemre, a táplálkozásomra,
a munkámra, az edzésre, és egyebekre koncentrálok, a gyengeségeimre,
- arra, amit tehetek, az jó, nem? - Igen.
Szóval igen.
Mindig hatalmas vádlikra vágytam, úgyhogy itt a remek alkalom,
hogy annyira kifejlesszem őket, amennyire csak lehet... mindennap.
Öt vádlinap, naponta kétszer.
Reggel és este, és majd meglátjuk.
Kénytelenek lesznek megnőni.
- Hat a fájdalomcsillapító? - Már nem szedem.
Nem szedtem...
csak egy-két napig.
Néha alvás közben is felébredek, mert rohadtul nyilallik,
vagy csak megmozdulok, és fáj.
De nem rossz.
Ha nem ütöm be valamibe, vagy nem mozgatom túl sokat a karomat...
Ha csak ennyit csinálok, már érzem az összes izmot az alkaromban.
Ezért nem szeretem mozgatni.
Basszus!
- Megreccsenhet a karod. - Igen.
Erre nem gondoltam.
A francba!
És mi van, ha így tartom?
Igen, ez az.
Ez fáj egy kicsit.
Nem túl könnyű.
Jól van.
Mára ennyi elég.
Eltűnt a karom.
Tök fura érzés.
Szóval bementünk, és az ínszalag ott volt, ahol lennie kellett.
- Nem húzódott vissza. - Jó.
De 99 százaléka teljesen kiszakadt a csontból.
- Igen. - Lett egy nagy véraláfutás,
egy vérömleny, ahol kiszakadt.
Miután bejutottam, ezt le tudtam csapolni...
és utána nagyon könnyen le tudtam venni az ujjammal.
Akkor már laza volt.
- Helyesen jártunk el. - Oké.
Ha ki kellett vágnia belőle, akkor most nyilván rövidebb az ín.
- Igen. - És az, hogy rövidebb, azt jelenti,
hogy szorosabbak is lesznek a bicepszizmok?
- Eleinte igen, de majd megnyújtja. - Én?
Még ebben a hónapban mindent visszafejlesztünk.
- Értem. - Utazik mostanában?
Igen.
Könnyen túlerőltetheti, akkor is, ha nagyon erős, a tricepszével.
Ezért az a legokosabb, ha merevítőbe tesszük.
- Igen. - Ügyelünk rá, hogy tudja
- teljesen felemelni. - Jó.
De a teljes kinyújtását korlátozzuk.
Most beállítjuk 45 fokra, és úgy két hét múlva
60-65-re, attól függően, hogy mit mutat a számlap, nem tudom még
- a beállítást. - Jó.
Egy hónap múlva elérjük az eredeti szintet.
És ráállunk a fizioterápiára.
Akkor hívok egy ápolót a merevítőhöz,
- oké? - Rendben.
- Mindjárt jövök. - Köszönöm!
Basszus, fura érzés.
- Mekkora a mozgástartomány? - A vállam okés.
Az jó.
De nem tudom megcsinálni például...
ezt.
Ez azonnal fájni kezd.
Miért fáj? Itt fáj valahol.
Talán az izomszövet miatt?
Vagy mert megfeszítetted?
- Lássuk! - Vagy mert az ín rövidebb?
Nem tudom.
Nem fogod teljesen kinyújtani, ugye?
Nem, a doki nem akarja.
Nem tudom... Nem akarom.
Nem tudom... megfeszíteni a bicepszemet.
Most meg fáj.
Nem kellett volna ezt tennem.
- Még jobban fáj? - Ó, haver!
El van törve.
Nagyon kicsinek tűnik a bal bicepszem? De ne hazudj!
Csak egy picit kisebb.
Lefelé nézek. Így még kisebb, igaz?
A francba! Ki kell gyúrnom a karomat.
Így most olyan, mintha sose edzettem volna karra.
Igazából felhívtam a gyártót,
hogy van-e ennél erősebb cucca.
Szerintem jó lesz, de ha lenne valami nagyobb,
az lenne az ideális.
A mozgatástól javul a mozgástartomány.
- Jó. - Oké?
Nem akarom, hogy a megrekedj 60 foknál, egy kis feszítés jót tesz.
Amikor felállsz, nyújtsd ki, és hagyd leesni!
Ez a gyakorlatod.
Rendben.
- Köszönöm. - Szívesen.
Kell egy aláírás, de előbb hívok egy másik orvost!
- Tökéletes. Kösz, haver. - Szívesen.
Király.
Kritizáltak már az emelés miatt?
Hogy miért csináltad ezt?
Talán igen, de nem érdekel.
Azt teszem, amit akarok.
Ha olyantól jön, aki fontos,
egy baráttól vagy családtagtól,
aki jót akar, akkor megszívlelem.
De az emberek kritizálnak, kinevetnek,
vagy viccesnek találják, és hát nem lehet mindenkinek tetszeni.
Tehát mindegy.
- Az első nap az edzőteremben. - Igen.
- Milyen érzés? - Kicsit fura.
Megszabadulnak a régi felszerelésektől,
és kicserélik puccos, új gépekre.
Én szerettem a régieket.
Ma szeretnék egy kicsit jobban belehúzni.
Inkább csak a fejem miatt, nem annyira a testemért.
A francba!
Igen, kezd visszajönni. Kezd felzárkózni.
Ma is lábra dolgozol?
Tegnap is ez volt, ma vádlira és hasizomra akartam, és általában a jobb oldalamra.
Jó.
De a lábaim most jók.
Heti háromszor jól megdolgoztattam őket mostanában.
A műtét december 8-án volt, utána jött egy négy-öthetes lábadozás,
majd elkezdtem a terápiát.
Ahogy a minap is.
- Jó. - Kábé ott.
- És a nyújtás hogy megy? - A teljes nyújtás?
Ez egész jó.
Ne túl erősen! Csak óvatosan!
Igen.
Feküdj le, és újrateszteljük a végén.
Ryan hetente kétszer kezel, a mozgástartományon dolgozunk,
a csuklóm felfele fordításán,
a lágyszöveti mobilitáson és a hajlékonyságon.
Ez inkább azért van, hogy átmozgassuk az ízületeket.
Ez az első lépés, és most mindjárt kipróbáljuk az...
- Okklúziót? - A véráramlás-korlátozást.
Ez most kalibrálja a kart, és így személyre szabottabb lesz.
A véráramlás-korlátozással becsapjuk a a testet,
ezt az apró súlyt nagyon nehéznek fogja érzékelni,
és nagyobbnak érzi a vértolulást is.
Olyan, mintha egy csövet fognál, és éreznéd a víz áramlását.
Ezt érzem az ereimben.
Ez segít megőrizni a lehető legnagyobb izomtömeget.
Nem tudjuk terhelni a bicepszet, de azt megtehetjük,
hogy a géppel adunk egy hatalmas metabolikus töltetet.
Így a teste azt hiszi, hogy egy pumpával többet produkál.
Két kiló és 270 gramm?
Szépen haladunk.
- Minden héten. - Istenem!
Új egyéni csúcs.
- Négy is volt már. - Haver!
Máris érzi a pumpálást.
Inkább olyan, mint egy pumpálás.
Alig érek hozzá, és konkrétan olyan...
Mint egy nagyon fájdalmas pumpálás.
- Hogy megy? - Annyira fáj!
Ég.
- Negyven másodperc. - Igen.
Jól megdolgozza az alkart.
Valamit tenned kell a másikkal is.
Mindkettőt kéne használnom.
- Ezért küldtek hozzánk. - Igen.
A menedzserem tudta.
"Calum, satnya az alkarod. Elküldelek az alkarorvoshoz."
Azta, micsoda különbség!
Ez testépítés, az CrossFit.
Csak egy kis súlyt akarok érezni.
De még fáj, úgyhogy...
FEBRUÁR
Ha meglátom Chris Bumsteadet és a súlyt, elszaladok az ellenkező irányba.
Már majdnem úgy tudom forgatni, mint régen.
Amint visszanyeri a régi formáját, jöhetnek a kisebb súlyok.
Zöld utat kaptam, vagyis a legnehezebb részen túl vagyok.
Most már fejlődhetek, óvatosan.
Nagyon vékony, de mintha több lenne az élet benne.
MÁRCIUS
Legutóbb november végén csináltam fekve nyomást.
Mindjárt könnyezni fogok.
ÁPRILIS
Ez egész jónak tűnik.
Nem is rossz.
Látod? Úgy érzem, végig óvatos voltam.
Négy hónappal a műtét után, úgy éreztem, elég jól vagyok.
A bicepszemmel nem emeltem100%-ot, de rengeteg kábeles gyakorlatot végeztem,
és a felsőtestemet sikerült visszaépíteni.
A lábam erős volt, mint mindig, mert sokat edzettem őket.
És aztán, igen.
És aztán, meséld el... hogy Ausztráliába mentél, és...
Meghívtak Ausztráliába
egy kiállításra, és mindig szeretek hazamenni.
Úgy döntöttem, elmegyek erre az expóra.
Évek óta nem láttam a tesómat, és úgy döntöttünk, hogy...
elmegyünk rappelezni.
Nem ereszkedni, nem sziklát mászni, rappelezni.
És egyáltalán nem gondoltam semmire. Nem gondoltam a kockázatokra,
mert a tesóm ismert minden biztonsági tudnivalót, és elmagyarázta nekem is.
Vigyázz, hogy legyen rajtad a hám...
és az legyen a biztonsági kötélen,
amit kiteszek, ha két méterre vagy.
- Calum! - Igen.
Mi folyik itt? Le fogtok ugrani a szikláról?
Ja, a tesóm úgy döntött, leugrunk erről a szikláról.
Elég biztonságosnak tűnik.
Menni fog.
Ez őrület!
Azt hittem, te vagy az őrült bratyó, de nem.
Innen ered.
Mi a fenét csinálunk?
Ha élve megúszom, jó móka, ha nem, ez az utolsó videó.
Találkozunk odaát!
Hallottam, hogy ha leérsz, körbe kell kerülni?
Igen.
Ha van még lábad.
Ha letörik egy kő, vége.
Akkor halott vagy.
És életed végéig megmenekülsz az aggodalomtól,
mert nem lesz életed.
Jól van.
Tartsd egyenesen a lábad, és engedd alá a tested,
míg L-alakú nem lesz.
- A tested tehát L-alakú. - Igen.
Most lépegess lejjebb!
- Engedd alá! - A francba!
A térdem! Harley, húzz fel! Eltört a térdem!
A térdem, tesó!
A jobb térdem. Amit tartasz, eltörött.
Harley, ez gáz!
Zuhantam úgy...
körülbelül három métert. A kötél megtartott, hála Istennek.
Műsképp halott lennék.
Emlékszem, fejjel lefelé lógtam kettétört lábbal,
a kötél köré csavarodva.
Eltört a térdem.
- Engedd el! - Igen.
- Engedd el a kezed! - Jó.
- Engedd el! - Haver!
Egy hangos roppanás.
Egy hangos roppanás vagy kattanás, és az egész kifordult a helyéről.
Az egész lábam eltorzult. Igen.
Azt hittem, eltört a csont, de kiderült, hogy csak az izom.
Alex, fel tudnál húzni?
- Megfogod a kezem? - Oké, mehet?
Eltört a jobb térdem. Roppant egyet, és látom a csontot.
A gyenge karommal megragadtam a kötelet, hogy kiszabadítsam magam,
és erre... újra elszakítottam a bicepszemet.
- Újra elszakadt, mi? - Ja.
Elszakadt újra a bicepszem, kitépte a négyfejű izmot, és... ja.
Úgy kellett felrángatniuk a sziklán.
Aztán bevittek a kórházba.
A francba! A térdem!
Bassza meg!
Maradj egy percet!
Maradj ott egy percet!
Közelebb húzlak, elvonlak a szélektől.
Ha a kötél nem tart meg, ha a karabiner eltörik, vagy nem elég erős,
ha kilazul a szeg a sziklán, ami a kötelet tartotta...
harminc métert zuhantam volna a falon,
bele az óceánba.
Az lett volna... Az lett volna a játék vége.
MENTŐSZOLGÁLAT
- Itt van? - Aha.
- Mennyire erős a fájdalom? - Nyolcas.
Mozognak a lábujjaid?
Amint lehetett, visszarepültem Los Angelesbe az orvosi ellátás miatt,
mert tudtam, hogy muszáj, ha azt akarom csinálni,
amit csinálni akarok.
KÉT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Ez volt életem legszörnyűbb, legtraumatikusabb élménye.
A zuhanás, a törés, minden. A legrosszabb.
Elég szépen összetörtem magam.
Nehéz volt, mert...
egyből azt akarod hallani:
"Oké, és mikor leszek normális?
Mikor gyógyulok meg?
Meddig tart a felépülésem? Hány hónap?"
Nincs egyszerű válasz. Senki sem tudja, se az orvos, senki,
hogy hat hónap, kilenc hónap, vagy 12 hónap lesz.
Nehezen ment a fejembe.
"Oké, meddig nem mehetek edzeni?"
Nem tudod, mi fog történni. Nem tudod, mire számíts, tudod?
Nagyon összetörtem. Sajgott a szívem.
Mindenki sokkos állapotban volt, amikor megtörtént.
Bicepsz- és térdsérülés egyszerre, nagyon nehéz volt neki.
A nevem Miguel.
De mindenki Miggynek hív.
Calummal nagyon jó barátok lettünk az elmúlt három-négy évben.
Egy közös barátunk mutatott be az edzőteremben.
Onnan maguktól történtek a dolgok, hasonló érdeklődési körünk volt,
így egyre több időt töltöttünk együtt.
Hogy halad az új ikrek film?
- Ja. - Egész jól.
- Az utómunkáknál tartunk. - Testvérek vagyunk.
- Testvérek vagytok? - Ikrek.
De nem 100%-ig azonosak.
Szétszakítottak. Ő Ausztráliában nőtt fel.
Sok kengurutejet ivott.
- A kenguruzsebből jövök. - Akkor azért.
Lassú folyamat volt, és Calum könnyen dönt: "Oké, megcsinálom.
Tudom, hogy sérült vagyok de edzeni akarok."
Nem az a fajta, aki otthon marad, és pihen, míg fel nem épül.
Túl kellett élnem
ezt a nagyon nehéz időszakot.
Feldolgozni a történteket, megérteni, ilyesmi.
És elfogadni, ami lesz.
Mesélj az édesapádról és az ő szerencsétlen balesetéről,
hogy mi történt, és hogyan változott meg az életetek!
Igen. Apa, ő...
Nagyon aktív fickó volt.
Keményen dolgozott, magas és erős volt.
És a balesete után... Motorbalesete volt,
és tolószékbe került.
CALUM ÉDESAPJA
Ettől az egész család élete megváltozott,
mert anya és apa épp nyugdíjba akart vonulni,
amikor beütött ez a nagy baleset.
Kemény volt. Én épp a középsuli utolsó évében voltam.
Nem álltam valami fényesen a suliban.
De már nem is érdekelt.
Inkább az apám körül forogtak a gondolataim.
A bátyáim már elvégezték az iskolát,
és anyám az év hat hónapját... hosszú időt Melbourne-ben töltött,
mindig apa mellett volt a kórházban.
Szóval csak én voltam otthon a kisöcsémmel és a húgommal.
Így sokszor velük kellett törődnöm, szendvicset csinálni nekik,
iskolába vinni őket,
és szerintem ettől muszáj rádöbbennem,
hogy minden percet teljes mértékben ki kell használni,
mert sosem tudhatod, mi történik holnap.
Nem fogtam fel teljesen, milyen sebezhető lehet az emberi test.
Igen, egyértelműen megváltoztatta a dinamikát és mindent.
És megtanított jobban értékelni az életet.
Nem állított le.
És arra is rájöttem...
hogy többé nem fogunk tudni együtt csinálni dolgokat...
apával.
Jól jött volna egy apa vagy egy személy, hogy...
Ott volt a bátyám, ami nagyon jó volt, de kellett volna valaki idősebb,
aki irányítson és ösztönözzön.
Ez nem adatott meg, de épp ezért jobban koncentráltam a testépítésre
és az edzésre.
Rengeteg figyelmet szenteltem a gyúrásnak, felépítettem magam.
És...
nem akarok leállni, és értékelek minden napot, amíg még járhatok.
Helló, mindenki!
A hátsó kertemben üldögélek Anglesea-ben, a madárház előtt,
amit apámmal építettünk
nagyjából 15 évvel ezelőtt.
Nehéz volt motiváltnak maradni.
Nem sokat jártam a terembe,
és ez nehéz az ilyen türelmetlen, örökmozgó, aktív embereknek, mint én.
Jó volt hazatérni, és a családommal lenni,
és lazítani egy kicsit,
találkozni a barátaimmal, akiket évek óta nem láttam.
Néha nincs kedvem visszatérni Los Angelesbe, mert...
Ott minden olyan más.
Az otthon az otthon.
De elmondok valami mást, nem túlzok, ami nem függ össze ezzel,
de éjszaka sokszor vannak visszatérő álmaim,
és rengetegszer előfordul, hogy erről a helyről álmodom.
Sokszor álmodom a madárházról, hogy javítgatom, kibővítem,
és valamiért újra meg újra ezzel a madárházzal álmodom.
Rengetegszer.
Hogy felépítettem, visszatértek a madaraim.
Gyerekkoromban itt voltak a madarak.
Pintyek, galambok, fürjek, ilyesmi.
Itt tenyésztettük őket.
Igen.
Komolyan?
Kopj le!
Ezért üldögélek itt.
Jó, most megyek is.
Hahó, mindenki!
A rehabilitáció első napja. Megyek, és bejelentkezem.
Lássuk, milyen gyakorlatok várnak!
Hogy mit gondolok a közösségi médiáról? Hát...
Egy kicsit belefáradtam.
Nézd a sebet, nem rossz!
Elég tiszta. És legalább beforrt.
Jól néz ki.
Összehasonlíthatod.
Nagy volt a nyomás rajtam.
Mindenki elvárja, hogy hogy nézzél ki,
mindenki egy bizonyos módon tekint rád,
megszokták az izmaidat, satöbbi.
Érzed a nyomást, és aggódsz, szorongsz.
És szó szerint, nem tudok mindenkinek tetszeni.
Könnyen depresszióba süllyedhettél volna, vagyis...
Igen.
Egyetértek. Tudod, mit...
Voltak pillanatok, amikor valószínűleg depressziós voltam.
Talán nem tudtam róla, vagy talán tudtam,
de biztos, hogy nem voltam boldog.
Fókák.
Mennyi stressz!
Még 40 perc itt, és máris mehetek edzeni.
De addig...
Nem.
Te jó ég!
Egy kis fehérje és kreatin.
Kreatinos csótányok.
Rájöttem, hogy sokat leszek otthon, sokat leszek egyedül,
és társaságot akartam.
Szeretek egyedül élni, de szeretem az állatokat is.
Szerettem volna egy kutyát, akit fiamként nevelhetek fel.
Akiből igazi csirkefogót csinálhatok.
Azt hiszem, egy ilyet akarok, mert ez szerintem jobb fajta.
Könnyebb gondozni őket.
Kitöltöttem a papírokat, és hazaviszem ezt a kiscsávót.
Le akartam beszélni.
Azzal érveltem, hogy sokat utazgat, és nagyon nehéz lesz.
Nem tartottam jó ötletnek, de tudtam, hogy a jövőben
a lábadozás alatt sokat lesz otthon, és úgy érezte, kell valaki...
Akart egy kutyát. Végül azt mondtam: "Jó ötlet,
ha akarod."
Az első disznó kutyám. Meg kellett tennem.
Néha tudod, mit kell tenned.
Szerzünk egy pár cuccot ennek a kis... névtelen terriernek.
Tudod már, mi lesz a neve?
"Szellem" vagy "fiú". Simán "fiú".
- Fiú. - "Ide, Fiú!"
Lám, már csak egy mankód van.
- Így könnyebb. - Egymankós élet.
Egymankós élet.
Mivel szeretnéd kezdeni?
- Itt vannak a kutyatálak. - Ez jó lesz.
Jössz, Rex?
Felkészültél a dokira?
Jöhetnek a szurik?
Nincs felkészülve.
Majd megtanulja...
Olyan izgatott.
Biztos a szagok és a kutyák miatt izgatott.
A kutyák miatt.
És a zajok miatt.
Haver...
Még mindig álomban élsz?
- Igen. - Biztos.
Most, hogy sérült vagyok, nem igazán tudok koncentrálni a testépítésre,
így nem is edzek teljes gázzal.
De addig is, amíg szünetel az edzés,
lesz időm foglalkozni a kutyával, hogy mire felépülök,
úgy egy éven belül, mindketten remek formában legyünk.
Végül a Rex nevet kapta, és ő az egyik legnagyobb öröme
az életében.
Szereti a kutyáját. Nagyokat sétálnak együtt,
ami remek módja a stressz levezetésének.
Kimennek a hegyekbe a kutyával, túráznak,
kizár minden egyebet, kikapcsolja a telefont, és egyszerűen
élvezi a sétát a kutyájával.
És Rex nagyon...
nagyon jó.
Sokat segített, hogy ne gondoljak annyit magamra és a problémáimra.
Hogy megszabaduljak
a negatív gondolatoktól, mert ő egy kiskutya.
Szüntelen gondoskodást igényel, ezért vele foglalkozom.
Kaki van a szőnyegen, bepisil, meg kell etetni.
Minden problémám megszűnt, most csak a kiskutyára koncentrálok.
Rengeteg agressziótól szabadított meg,
és a szorongástól, szomorúságtól... ami bennem volt.
Elfogadom, hogy: "Oké, nem csinálhatom, amit szoktam."
A gyógyulás, a fizioterápia a lényeg.
Nagyon komolyan veszem.
Máskor viszont
időt szakítok a barátokra, családra, üzletre, munkára,
új célokra, Rexre.
Olyan rossz volt?
Mehet?
Tíz... Kilenc...
Nyolc... Hét...
Hat... Öt...
Tartsd ki!
Három... Kettő...
Istenem!
Hetente ötször megyek fizioterápiára.
Próbáljunk meg...
- hét percet. - Oké.
Igen.
Az elmúlt három hónapban ennyit csináltam a biciklin,
és csak ilyen félmozdulatokra voltam képes.
Aztán vissza, és nyomd!
A múlt héten sikerült először egy teljes fordulatot tekerni.
Öt óra naponta.
Egy órámba telik eljutni a klinikára.
Mintha iskolába vagy munkába járnék.
Már mindenkit ismerek itt, szóval szívesen jövök.
Pedig pokolian fáj.
...és kettő, és...
És ez a legrosszabb, amit valaha tettem.
Csináld egyedül!
- Lássuk, tekerjem-e feljebb... - Fáj, igen.
Gyerünk!
- Megvan? - Kilencvennégy a legjobb...
Lassú folyamat, mert egyenes lábbal kezdek 0-fokon,
és a cél felfejleszteni 130-ra, 135-re, ahol a másik lábam van.
Minden kezelés csak arról szól, hogy igyekszem behajlítani,
hogy áttörjünk a forradáson.
Vissza akarjuk szerezni a korábbi tartományt.
Viszont ennek hatására a négyfejű combizom megfeszül,
hajlamos bedagadni, begyulladni, és fáj,
szóval majdnem olyan, mint edzeni.
Ha elszakad az izom, hagynod kell meggyógyulni.
A terápián is kialakul ez a fájdalmas, gyulladásos állapot,
így várni kell, míg meggyógyul, és utána kitűzni újabb célokat.
Nagyon lassú, egy vagy két fokonként haladunk.
Valahányszor fejlődök egy fokot, izgalomba jövök.
Az elején nehéz volt, mert volt még...
volt még egy vérrögöm.
A fizioterápia része volt
a véráram-korlátozás és pár egyéb technika.
Így vérhígítókat szedtem, míg kitisztult a vérrög,
és elkezdhettük a gyakorlatokat.
De az igazi célom, hogy képes legyek normális dolgokat csinálni.
Futni, biciklizni vagy úszni.
Vissza akarom nyerni ezeket a képességeket.
Viszlát! Kellemes hétvégét!
Viszlát hétfőn!
- Viszlát! Vigyázz magadra! - Jó, köszi!
Tizenéves koromban, talán 14 évesen...
13-14 évesen fedeztem fel a testépítést.
De nem így hívtuk. Csak gyúrtunk az edzőteremben.
Nem gondoltunk a testépítésre, nem is tudtam,
hogy így hívják.
Csak igyekeztem izmokat fejleszteni.
- Nyolc. Okés? - Okés.
Te jó ég!
DOHERTY EDZŐTERME MELBOURNE, AUSZTRÁLIA
Gyerünk!
Oké.
Az edzőterem közel volt hozzánk, egy domb aljában,
egy garázsból alakították ki, és ott edzettünk.
Igazából régi vaskacatokat, rudakat, súlyokat tároltak benne.
Nem volt sok gép, inkább csak szabad súlyok.
Először futottunk egy kört a kulcsért, le kellett szaladnunk a dombon,
át a hídon Turtle házáig, kivenni a kulcsot a postaládájából,
visszafutni, kinyitni a termet, és elkezdeni az edzést.
A bátyám mindig is erősebb volt. Mindig őt akartam utolérni.
Jó bunyós volt, és könnyen tudott izomzatot fejleszteni.
Remek vetélytárs volt. Együtt edzettünk, ilyesmi,
és eleinte kettesben gyúrtunk.
Mindig is próbáltam felzárkózni hozzá. Alexhez, a bátyámhoz.
És mindig próbáltam túlszárnyalni az öcsémet, Eddie-t.
Üldöztem, futottam, üldöztem, futottam.
De magunkra voltunk. Egy-két ember beesett néha,
de lényegében csak mi voltunk.
Igen, ez jobban tetszik.
Gyerünk!
Kettő.
Három.
Négy. Pumpáld fel! Gyerünk!
A fekve nyomás maximum 30 kiló volt.
Emlékszem, mikor először emeltem egy kicsit többet,
35 kiló lehetett, és csak nagyon fokozatosan haladtunk.
Abban az évben sokat fejlődtem.
Mielőtt bezárták a termet, azt hiszem, úgy 90-100 kiló lehettem,
ami fontban csaknem 220.
És nem is tudom, talán 16 éves lehettem.
- A vezetékneve? - Von Moger.
- Keresztneve? - Calum.
Itt készítettek elő az egyik bicepszműtétemre.
- Mikor lesz? - Még nem döntöttünk.
- A jövő héten, remélhetőleg. - Jó.
Ez volt az utolsó műtétem,
és nagyon türelmetlen voltam, az volt a fejemben, hogy:
"Oké, ezen túl kell esnem, és végre elkezdhetek dolgozni
a visszatérésen." Előtte is edzhettem egy kicsit,
de nem száz százalékosan, mert hátra volt még a bicepszműtét,
és dolgozhattam vele,
de a műtét elkerülhetetlen volt.
Gyere, Rex!
Ellenállásokkal edzettem, talán meghúztam egy kicsit.
Lett egy zúzódás, és abbahagytam az edzést. Ennek négy hete.
Ami a műtétet illeti, kitűzött már egy konkrét dátumot?
A jövő hétre gondoltam, ha lehetséges.
Azért vártam, mert nem akartam, hogy a bicepszműtétre és a combműtétre
egyszerre kerüljön sor,
mert akkor tolószékbe kerülnék.
Nem használhatnék mankókat, és függővé válnék valaki mástól,
és ezt nem akartam.
Keresnem kellene egy ápolót, és én szeretek önálló lenni.
- Rendben, oké. - Nagyon köszönöm.
- Jöjjön, előkészítünk mindent. - Jó.
Hahó, pajtikám, hol a pórázod?
Rakjuk rendbe a dolgokat!
Calum egy héttel később átesett a műtéten.
A szakadt bicepszet újra összevarrták.
Egy hónappal a műtét után már újra tudott utazni.
Cal, jó hírem van.
Kötöttünk egy megállapodást az SN Próval.
Ők lesznek a házigazdáid Moszkvában.
Hamarosan átküldik a programot,
amiben lesz néhány sajtóesemény is, és ennek nagyon örülünk.
MOSZKVA
OROSZORSZÁG
Calum von Moger!
Oroszországban voltam, Moszkvában volt egy kiállításom,
és a menedzseremet egyik interjúm alatt felhívták telefonon.
A barátom hívta fel, aki a lakásomra vigyázott:
"Harminc perc múlva kiürítik a lakást. Azonnal el kell mennünk innen.
Mit vigyek magammal?"
Nem tudtam, mi van.
Rendkívüli híreink: Kalifornia lángokban áll,
északról délre terjed az égő pokol, holttesteket találtak autókban
a járhatatlanná vált utakon, ahol tömegek próbálnak menekülni.
Mondtam, hogy fogja Bazt, a galléros gyíkot, és fusson!
A kutyám, Rex már a kutyaszitterrel volt, szóval ő biztonságban volt.
Csak erre gondoltam, az állatokra és a barátaimra.
Tűnjetek onnan, és fohászkodom, hogy mégse égjen porrá!
Elég nagy ijedtség volt.
Szerencsére a házam végül megúszta, de a lángok közel voltak,
már a kerítést nyaldosták, és be-becsaptak az udvaromra.
De a szél megváltozott, elállt, majd Malibu felé vette az irányt.
De hatalmas pusztítást végzett, és rengeteg kárt okozott mindenfelé.
Isten áldja a tűzoltókat és az összes támogató egységet,
és mindenkit, aki odaállt, hogy segítsen!
Nagyon kemény, nagyon hektikus minden, iszonyú a forgalom,
nehéz közlekedni. Még most se lehet eljutni Malibuba.
Az utakat kidőlt villanypóznák torlaszolják el.
Pusztulás, kiégett autók és így tovább.
Mindegy, most áthajítjuk ezt a cuccot, és kiteszünk egy kis ételt.
Remélhetőleg segít az állatoknak.
Most megfogjuk ezt a cuccot, így...
Ott jó lesz.
Egyelőre hagyjuk az egészet.
Szórtam egy kis magot a földre a mókusoknak és hasonlóknak.
Később majd terítek egy kis szénát a fák alá.
Legalább... Egy ideig nem találják meg.
Talán már rég elmentek.
De ha errefelé járnak, legalább lesz ennivalójuk.
Mást nem tehetek. Kiteszek egy kis vizet.
A patak kiszáradt. Minden halott. Nincs zöld sehol, nincs étel sehol.
Nem tehetek többet ilyen lábbal és ilyen karral.
De az biztos, hogy az állatoknak nehéz lesz,
szóval ha itt laksz, vess ki egy kis szénát, és etesd meg őket!
Hahó, mi a helyzet?
- Calum, hogy vagy? - Jól, várj!
Hadd állítsam meg! A francba!
Jól vagyok, mizu?
Átküldtem a Bigger-premier programját,
tudni akartam, megkaptad-e.
Igen, megkaptam az e-mailt.
Van egy öltönyöm a vörös szőnyegre.
A többire a lazább elegancia is megfelel?
Azt hiszem, egy sötét öltöny és egy szép fehér ing elég lesz.
Steve Jones-szal fogsz repülni.
Steve elküldte az útvonaltervet, és továbbítottam
- neked. - Ja, király. Kedves.
Jól hangzik, izgatott vagyok.
Akkor viszlát Vegasban!
A FORRÁS
Hahó, srácok!
A Jazz and More-t halljátok a Rebel HD2 rádióban.
Ma reggel különleges vendégeink vannak.
Az úr, aki Arnold Schwarzeneggert alakítja,
és az őt felfedező Weider testvérek.
A Bigger című filmről van szó.
A fitneszipar robbanásszerű fejlődésnek indult...
és egyre népszerűbb lett, főleg a fiatalok körében.
Fontosnak tartottam, hogy ők is megtudják,
ki teremtette ezt az egészet.
Elképesztő volt, mert egész életemben felnéztem Arnoldra,
és azzal, hogy őt játszhattam egy filmben,
szinte egy álmom vált valóra, hisz ő azt az életet élte,
amire én vágytam.
Gondolok itt a testépítésre és egyebekre, így a szerepben
nagyon természetesnek éreztem magam.
Amikor a forgatókönyvet írtuk, leginkább azért aggódtunk,
hogy ha nem találunk valakit, aki olyan, mint Arnold, úgy beszél, mint Arnold,
és olyan az alkata, mint az Arnoldé,
az egész film csalódás lesz a közönségnek, egy nagy giccsparádé.
Te nyilván fizikailag is és színészként is remekül teljesítesz...
és történetesen külsőre is... az arcvonásaid is hasonlóak,
de ami még fontosabb, épp oly karizmatikus vagy, mint Arnold,
és e karizma nélkül nem működött volna az egész.
Boldog voltam, hogy az egész életre kelt, és kétszer olyan boldog attól,
hogy a családom, a testvéreim és a barátaim velem együtt megélhették.
Szerintem ez olyan pillanat lesz,
ami valamilyen módon
még több ilyen pillanatot fog elhozni.
Jó napot, Harold!
A nevem Joe Weider.
- Tudom, ismerem a könyveit. - Igen.
- És a magazinokat. - Az IFBB.
Az a szövetségem.
Láttam a fotóit.
Nekem is van képem magáról. Nézze!
Vissza akarom kapni az izmaimat. Hiányoznak.
Legalább 105-105 kiló akarok lenni,
mert úgy érzem jól magam.
De most nagyon türelmes vagyok. Megtanultam türelmesnek lenni.
Miközben a gyógyterapeutát hallgattam, aki az időről beszélt,
hogy hagyni kell meggyógyulni az izmokat, és vártam, hogy újra edzhessek.
De nem fogom magamat sajnálni, és senkit se hibáztatok, csak magamat,
és azért se hagyom, hogy ez megtörjön.
Visszaépítem magamat erről a pontról,
és megmutatom, hogy bármekkora csapás ér, ha a gödör mélyére is kerülök,
ki tudok mászni belőle.
Szóval teljesen ki kell vernem a fejemből a testépítést.
Vissza kell lépnem egyet az év hátralévő részében.
Nincs testépítés.
És igazából ez áldás, mert kihúzott ebből a másik kis buborékból...
amiben voltam, ami a fitneszipar és a versenyek világa.
Ha mindezt elveszik tőled, és nem csinálhatod, ráébredsz,
hogy nincs vége a világnak.
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Jó napot, Dr. Banffy!
Hogy van? Calum vagyok.
Láttam, hogy hívott.
Csak azt szeretném kérdezni, hogy rendben van-e,
ha újrakezdem az edzéseket?
Jobban érzem magam.
Oké, nem túl keményen.
Igen, úgy 50 százalékosan. Oké.
A felépülése alatt Calum modellként szerepelt a Gucci kampányfilmjében.
Itt vagyok Szicíliában, a Guccinak forgatunk egy hétig.
Elég elképesztő hely.
Kábé egy hónapja, hogy a garázsban edzettem
az első epizódhoz, szóval úgy négy hét telt el.
Majd meglátjuk, mi lesz!
Pár hete edzünk már, és kész vagyok fellőni néhány videót,
amitől kiájul az internet.
Hogy a gyűlölködőknek legyen mit gyűlölniük.
Calum von Moger továbbra is a fizikuma visszaépítésére koncentrál.
Mindennap edz, de gondozza színészi karrierjét is,
és aktívan jelen van a közösségi médiában.
A feliratot fordította: Györfi Rita